8 березня 2018, четвер. 23:59
Ліга Європи. 1/8 фіналу. Перший матч
"Лаціо" - "Динамо" 2:2
Голи: Іммобіле 54, Феліпе Андерсон 62 - Циганков 52, Мораєc 79
"Лаціо": Стракоша, Уоллас (Нанi 85), Де Врей, Раду, Баста (Патрік 74), Лейва, Мурджа (Пароло 74), Мілінковіч-Савіч, Лукаку, Феліпе Андерсон, Іммобіле
"Динамо": Бойко, Кендзьора, Бурда, Кадар, Піваріч, Гармаш, Буяльський, Циганков, Шапаренко (Мораєс 67), Морозюк, Бєсєдін
Попередження: Мурджа 63, Мілінковіч-Савіч 71, Лукаку 81 - Піваріч 37, Кадар 69, Гармаш 70, Бойко 90+1
Вилучення: Гармаш 90+7 (друга жовта)
Ще нещодавно "Лаціо" вважався машиною для забивання голів, відзначившись десять разів в трьох матчах. А потім протягом 210-ти хвилин не забив жодного. Ще нещодавно "Динамо" вважалося неорганізованою кризовою неспокійною командою. А після перемоги над "Зорею" в клубі відчули впевненість у власних силах. Ще у четвер вранці здавалося, що кияни виставлять свій перший склад, римляни ж побережуть лідерів та спробують авантюру з трьома атакерами на полі. І тут вийшло навпаки.
Олександр Хацкевич вирішив надати місця в стартовому складі Шапаренку, Бєсєдіну та Бурді, на рахунку яких загалом лише два виходи у "старті" в цьому турнірі у поточному сезоні. А також більш захисному Миколі Морозюку, який замінив Дерліса Гонсалеса. Сімоне Індзагі ж навпаки, через травми дублерів і бажання вирішити все відразу виставив у стартовому складі Мілінковіча-Савіча, Раду та Де Врея, а від звичної схеми 3-5-1-1 не відмовився. А ось схема "Динамо" здивувала. Фактично під час пресингу вона уявляла собою 4-2-4, оскільки Шапаренко виходив на одну лінію з Бєсєдіним і не припиняв рухатися і шукати м'яч. Вінгери Циганков та Морозюк також високо пресингували, залишаючи Дениса Гармаша в якості останнього розігруючого. Спочатку виходило непогано, незважаючи на нуль торкань м'яча Віталія Буяльського протягом перших десяти хвилин. Гості не поступилися у володінні м'ячем, Гармаш та центральні захисники успішно діяли під тиском, четвірка пресингуючих не давала супернику дихати і змушувала атакувальних латералів "Лацiо" відбиватися. До того ж Мілінковіч-Савіч та Іммобіле випали з гри, а Феліпе Андерсон, який намагався працювати на одній лінії з форвардом, в силу наближеності до воріт Бойка не так часто отримував м'яч і перетримував його.
Загалом можна сказати, що в тактичному плані віце-чемпіон України відіграв найкращі 20 хвилин у 2018-му році і одні з найкращих у євросезоні. Не вистачало "лише" креативу в атаці, якого просто не було. Якщо не брати до уваги непідготовлені і занадто неточні удари здалеку. Зате в центрі поля і в обороні все було в порядку. Пас Андерсона на фланг на 13-ій хвилині, прихід в штрафний, отримання прострілу від Басти і удар з десяти метрів (м'яч трохи розминувся з дев'яткою) - цей епізод виглядав нелогічним. А ось в наступні двадцять хвилин вже намітилися деякі тріщини. Гармаш не міг витримати весь матч на такій відповідальній позиції без обрізок. Андерсон почав відходити назад і диригувати грою - і м'яч постійно опинявся у нього. Проходи, спроби накрутити кількох суперників, паси на фланг, які звільняли латераля - все це було дуже небезпечно. Баста з відмінної позиції в штрафному влучив у свого ж партнера. Простріл Лукаку у воротарський з лівого боку штрафного у відчайдушному підкаті перервав Бурда. Мілінковіч-Савіч замкнув довге закидання Уолласа з "точки Лукаку" неточним ударом зльоту...
Втім, і з цих хвилин гості вийшли з честю. Тим більше, що темп гри був вкрай низьким, а Іммобіле як і раніше випадав з неї. А кінцівку тайму завдяки збільшеній активності крайніх захисників вони навіть провели біля воріт Стракоші. Як і початок другого. Що і принесло гол. Спрацював і козир кінцівки першої половини гри - Піваріч закинув з лівого флангу. І до того непомітний Бєсєдін, який виграв "повітря" у Лукаку і скинув лівіше. Шапаренко знову був тут, здійснюючи тиск на захисників, тому Циганкова ніхто не помітив. І це попри його участь у всіх шести голах "Динамо" у поточному році. Віктор перебував спиною до воріт, зате отримав силу-силенну часу і застиглих в позі соляного стовпа Стракошу і захисників. Тож встиг і прийняти м'яч, і підкинути його, і спрямувати у ворота п'ятою.
На жаль, "Лаціо" відразу відігрався. Андерсон знову отримав простір від Гармаша, віддав врозріз у відрив Іммобіле по правому боці, і наздогнати Чіро ані Кадар, ані Піваріч не мав ані найменших шансів. Форвард забив свій 33-й гол у сезоні у всіх турнірах типовим для себе проривом і ударом в дальній нижній кут. Кияни виклик прийняли, продовжили домінувати у володінні м'ячем і доволі небезпечно атакувати великими силами. Не розуміючи, що супернику тільки це і було потрібно. На цей раз вже Мілінковіч-Савіч залишився без опіки в глибині поля, технічно прийняв м'яч і спрямував Андерсона в прорив. Той спокійно пробив під ногою воротаря.
Буяльський одразу ж класно залишив Піваріча перед воротарем, хорват не був у офсайді, але і не спромігся проштовхнути м'яч під Стракошeю. Центр поля просто розчинився, обидві команди грали швидко, вертикально, до того сонні вболівальники заспівали. Втім, захисникам та опорникам така гра обох команд не подобалася, тому вони почали фолити. Допомогло - темп різко впав, небезпечні атаки та моменти зникли. Здавалося, "орли" перейшли на режим втримання рахунку без жодних проблем. Однак і на це запитання кияни знайшли відповідь. Мораєс, який перебував спиною до воріт, отримав м'яч у 25-ти метрах від них, розвернувся, і завдав просто шедевральногo удару, вгативши м'яч у дальній кут.
Кінець? Ще ні. Підопічні Хацкевича впевнено протрималися ще десять хвилин, однак у доданий час прокинулася звична хвороба. Майже прокинулася. Пароло та Іммобіле дозволили пробивати з чудових позицій. Удар головою першого впевнено взяв Бойко. Другий влучив у стійку.
Чи здатне "Динамо" вдало відіграти і здобути результат на негостинній для себе італійській землі? Чи здатне витримати стартовий тиск гостроатакувального суперника? Чи здатне як слід поборотися за володіння м'ячем? Чи здатне забивати не лише зі "стандартів", але й з позиційних атак? Чи здатне відповідати ударом на удар, тиснути на суперника, знайти гол у "мертві" хвилини? Чи здатне знайти спортивне щастя, якого йому завжди бракує? На ці болючі для українських клубів запитання відповідь зазвичай одна - ні. Сьогодні кияни відповіли на всі запитання ствердно. А тому записують в актив найкращий матч у євросезоні. І один з найкращих у своїй історії на Апеннінах.